Niin, kääpiönaisia harvemmin näkee.
Ovat ääneltään ja näöltään sellaisia että heitä luullaan kääpiömiehiksi.
Parta sen tekee.
Moni uskoo, ettei kääpiönaisia olekaan -
ja että kääpiöitä syntyy maanraosta.
Naurettava ajatus.
Ei syytä huoleen.
lhan tarkoituksella...
Sisarentyttäreni ei ole hymyillyt aikoihin.
Hän oli tyttönen, kun isänsä tuotiin kotiin kuolleena.
Örkit olivat surmanneet.
Tyttö näki äitinsä riutuvan surusta -
ja hän jäi yksin huolehtimaan kuninkaastaan -
vanhuksesta, jonka olisi pitänyt rakastaa häntä isän tavoin.
Gimli. -En minä saata...
Tein pataa. Ei kummoista, mutta kuumaa sentään.
Kiitos.
Hyvää.
Enoni kertoi jotain merkillistä.
Hän sanoi että ratsastitte sotaan Thengelin, isoisäni kanssa.
Mutta hän taisi erehtyä.
Théodenilla on hyvä muisti. Hän oli vielä lapsi silloin.
Sittenhän te olette ainakin 60.
7 0? Ette voi olla kahdeksaakymmentä!
87.
Olette dúnedain.
Númenorin jälkeläisiä, pitkällä iällä siunattu.
Sanoivat, että sukunne on sammunut.
Meitä on jokunen jäljellä.
Pohjoinen Valtakunta tuhoutui kauan sitten.
Olen pahoillani. Syökää toki.
Iltatähden valo ei kasva, ei vähene.
Annan sen kenelle tahdon.
Kuten sydämenikin.
Nuku.
Minä nukun.
Tämä on unta.
Sitten se on hyvää unta.
Nuku.
Sanoit minulle kerran -
että tämä päivä on koittava.
Tämä ei ole loppu, vaan alku.
Mene Frodon kanssa.
Se on sinun tiesi.
Tieni on minulta kätkössä.
Se aukenee jo edessäsi.
Nyt et voi epäröidä.
Arwen...
Ellet luota mihinkään muuhun -
luota tähän...
Luota meihin.
Missä hän on?
Nainen, jolta saitte tuon jalokiven.
Aikamme täällä on lopuillaan.
Arwenin aika on lopuillaan.
Anna hänen lähteä Meren yli länteen -
viedä rakkautensa Kuolemattomille Maille.
Siellä se kukoistaa ikuisesti.
Mutta vain muistona.
En jätä tytärtäni tänne kuolemaan.
Hän jää toivon vuoksi. -Sinun vuoksesi!
Hän kuuluu omiensa pariin.
Noinko aioit lähteä?
Luulitko hiipiväsi tiehesi aamunkoitteessa - salaa?
En enää palaa.
Aliarvioit taistelijan taitosi. Sinä palaat vielä.
En puhu taistelussa kaatumisesta. -Mistä sitten puhut?
Voit elää toisenlaisen elämän...
..kaukana sodista, murheista, epätoivosta.
Miksi sanot noin?
Olen kuolevainen. Sinä olet haltia.
Se oli unta, Arwen. Ei mitään muuta.
En usko sinua.
Tämä kuuluu sinulle.
Se oli lahja.
Pidä se.
Herra?
Hän matkaa Kuolemattomille Maille omiensa kanssa.
Mitä nyt?
Háma? -En ole varma.
Tiedustelija!
Mitä näit? -Hukkia! Ne hyökkäävät!
Hukat hyökkäävät!
Kaikki ratsumiehet kärkeen!
Nostakaa minut. Olen ratsumies. Eteenpäin!
Vie väki Helmin Syvänteeseen, joutuin.
Voin taistella. -Ei!
Tee se, minun vuokseni.
Seuratkaa!
Eteenpäin! -Alamaastoon!
Noin! -Pysykää yhdessä!
Tuopas nättiä naamaasi tännepäin.
Minun kaatoni!
Senkin haiseva otus!
Aragorn!
Aragorn?
Kerro mitä tapahtui, ja kuolet lempeämmin.
Hän on... kuollut.
Putosi alas kalliolta.
Valehtelet.
Nostakaa haavoittuneet ratsaille.
Rautapihan sudet palaavat vielä.
Jättäkää kuolleet.
Tule.
Olemme turvassa! -Helmin Syvänne!
Olemme turvassa.
Kiitos!
Äiti! -Éothain! Freda!
Missä loput ovat? -Vain nämä saimme pelastettua.
Viekää luoliin.
Tietä Théodenille!
Tietä kuninkaalle!
Niin harvat teistä palasivat...
Kansamme on turvassa.
Maksoimme siitä monta ihmishenkeä.
Arvon neito...
Aragorn... missä hän on?
Hän kaatui.
Kaikki joukot muurien taakse.
Teljetkää portti. Ympärysmuurille vartio.
Entä ne jotka eivät taistele? Naiset ja lapset. -Luoliin.
Pitkä on Sarumanin käsi, jos hän luulee yltävänsä tänne.
Helmin Syvänteessä on yksi heikkous.
Sen ulkomuuri on vankkaa kiveä -
mutta siinä on pieni holviaukko, ei juuri laskuputkea isompi.
Miten tuli voisi tuhota kiven?
Millä muurin voisi murtaa?
Jos muuri murtuu, linnoitus on mennyttä.
Silti vaatisi tuhansia miehiä vallata linnake.
Kymmeniä tuhansia.
Ei meillä ole sellaista määrää, herrani.
Uusi mahti nousee.
Sen voiton hetki on käsillä.
Tänä yönä -
maa peittyy Rohanin vereen!
Marssikaa Helmin Syvänteeseen!
Älkää säästäkö ketään!
Sotaan!
Ei koita uusi päivä ihmisille.
Etelässä näkyy savua!
Rautapihasta nousee savua kaiken aikaa.
Rautapihasta?
Aikoinaan Saruman kulki metsässäni.
Nyt mielessään ovat vain metalli ja koneet.
Hän ei piittaa enää mistään elävistä.
Mitä nyt?
Sarumanin joukkoja. Sota on alkanut.
Varjelkoot valar sinun tietäsi.
Brego...
Arwen...
On aika.
Laivat lähtevät Valinoriin. Mene, kun vielä ehdit.
Olen tehnyt valintani.
Hän ei enää palaa.
Miksi jäisit tänne, kun toivoa ei ole?
Vielä on toivoa.
Vaikka Aragorn selviäisi, et saisi häntä.
Jos Sauron lyödään ja Aragornista tulee kuningas -
hän saa silti maistaa kuolevaisuuden katkeraa kalkkia.
Joko miekasta tai ajan kalvamana, Aragorn kuolee kuitenkin.
Etkä sinä löydä lohtua -
hänen lähtönsä tuottamaan tuskaan.
Hän kuolee suuruudessa ja kunniassa -
joita hänen loppunsakaan ei himmennä.
Mutta sinä, tyttäreni -
jäät ikuiseen pimeyteen ja epäilyyn -
joka on kuin tähdetön talviyö.
Siellä sinä pysyt, surusi vankina, kuihtuvien puiden alla -
kunnes maailma on muuttunut -
ja elinvuotesi ovat hukkaan heitetyt.
Arwen.
Sinulle ei ole täällä mitään.
Vain kuolemaa.
Eikö rakkautesi kuulu minullekin?
Kuuluu, isä.
Vihollisen mahti kasvaa.
Sauron käyttää Sarumania tuhotakseen Rohanin kansan.
Rautapiha on päässyt valloilleen.
Sauronin Silmä tähyää nyt Gondoria -
Ihmisten viimeistä vapaata valtakuntaa.
Hänen sotansa syttyy nopeasti.
Hän tuntee Sormuksen läheisyyden.
Sormuksen Viejän voima hiipuu.
Sydämessään Frodo alkaa ymmärtää -
että tehtävä koituu hänen kuolemakseen.
Tiedät sen.
Olet nähnyt sen.
Sen riskin me kaikki otimme.
Pimeydessä Sormuksen tahto voimistuu.
Se pyrkii nyt takaisin Ihmisten käsiin.
Ihmisten, joita sen valta niin kiehtoo.
Nuori Gondorin päällikkö voi ojentaa kätensä -
ja ottaa Sormuksen -
ja maailma sortuu.
Se on jo hyvin lähellä päämääräänsä.
Sillä Sauron hallitsee koko maailmaa -
vaikka se tietäisi kaiken loppua.
Haltioiden aika on päättynyt.
Jätämmekö Keski-Maan kohtalon armoille?
Jätämmekö sen kansat yksin?
Mitä uutta? -Saruman on hyökännyt Rohaniin.
Théodenin kansa pakeni Helmin Syvänteeseen.
Rajamme ovat vaarassa, Faramir. Örkit liikehtivät.
Sauron kokoaa armeijaa. ltäläiset ja eteläiset ovat Mustalla Portilla.
Paljonko? -Tuhansia, ja lisää päivittäin.
Entä joen pohjoispuoli? -Otimme 500 miestä Osgiliathista.
Kaupunki ei kestä hyökkäystä.
Saruman hyökkää Rautapihasta käsin, Sauron Mordorista.
lhmisiä vastaan hyökätään joka puolelta.
Gondor on heikko. Sauron iskee pian.
Ja hän iskee kovaa.
Hän tietää, ettei meistä ole vastusta.
Olette kuulemma örkkien vakoojia.
Vakoojia? Älkääs nyt...
Ellette ole vakoojia, keitä sitten?
Puhukaa.
Olemme Konnun hobitteja.
Frodo Reppuli. Ja Samvais Gamgi.
Henkivartijasi? -Puutarhuri.
Missä on hiiviskelevä ystävänne?
Se otus, jolla oli ikäväntuntuinen katse.
Ei ole muita.
Meitä lähti Rivendellistä yhdeksän.
Yhden menetimme Moriassa, kaksi oli omaa kansaani.
Sekä kääpiö, haltia ja kaksi ihmistä:
Aragorn Arathornin poika ja Gondorin Boromir.
Oletko Boromirin ystävä?
Kyllä.
Omasta puolestani olen.
Surisit siis, jos kuulisit hänen kuolleen?
Kuollutko? Miten? Milloin?
Olin toivonut toverinsa kertovan sen.
Jos Boromirille on sattunut jotain, kertokaa.
Hänen torvensa huuhtoutui joenrantaan kuutisen päivää sitten.
Kahtia haljenneena.
Mutta tunnen sen ennen muuta sydämessäni.
Hän oli veljeni.
Boromir! Boromir!
Tämä kaupunki oli kerran valtakuntamme helmi.
Valon, kauneuden ja musiikin tyyssija.
Ja sitä se on jälleen oleva!
Tietäkööt Mordorin joukot tämän:
Koskaan enää eivät kansani maat joudu vihollisen käsiin.
Osgiliathin kaupunki kuuluu taas Gondorille!
Gondorille!
Oiva puhe. Hyvä ja lyhyt. -Jääpä aikaa juomiselle.
Olutta tänne! Miesten on jano!
Muista tämä päivä, pikkuveli.
Tänään elämä on mallillaan.
Mitä?
Hän on täällä.
Eikö häneltä saa hetken rauhaa? -Missä hän on?
Missä on Gondorin ylpeys, missä on esikoiseni? -lsä!
Kukistit kuulemma vihollisen liki yksin teoin. -Liioittelua.
Kunnia kuuluu myös Faramirille.
llman Faramiria kaupunki olisi yhä pystyssä.
Eikö sinun ollut määrä puolustaa sitä?
Meitä oli liian vähän. -Liian vähän?
Annat vihollisen tulla ja ottaa.
Olet alituiseksi häpeäksi. -Se ei ole tarkoitukseni.
Soimaatte vain, vaikka hän yrittää toteuttaa tahtonne.
Hän rakastaa teitä, isä. -Älä puhu Faramirista -
hänestä ei ole mihinkään.
On tärkeämpääkin puhuttavaa.
Elrond on kutsunut neuvonpitoon. Ei kerro syytä, mutta arvaan sen.
Huhutaan, että Vihollisen ase on löytynyt.
Sormusten Sormus.
lsildurin Turma.
Nyt se on joutunut haltioiden käsiin.
Sitä havittelevat kaikki: lhmiset, kääpiöt, velhot.
Emme voi sallia sitä.
Se on saatava Gondoriin.
Gondoriin... -Vaarallista se on, tiedän.
Sormus pyrkii turmelemaan vähäisten sydämet.
Mutta sinä olet vahva. Ja hätämme on suuri.
Meidän vertamme vuodatetaan, meidän kansaamme kuolee.
Sauron odottaa aikaansa. Hän kokoaa uusia joukkoja.
Hän palaa vielä. Ja silloin olemme voimattomia häntä vastaan.
Sinun on mentävä.
Tuo minulle se suuri lahja.
Paikkani on täällä, kansani luona. Ei Rivendellissä.
Eväisitkö sen omalta isältäsi?
Jos Rivendelliin on mentävä, lähettäkää minut hänen sijastaan.
Sinut? Ymmärrän.
Mikä tilaisuus Gondorin päällikölle osoittaa mikä hän on.
Tuskin vain.
Uskon tehtävän vain veljellesi. Sille, joka ei tuota pettymystä.
Muista tämä päivä, pikkuveli.
Päällikkö Faramir!
Se kolmas löytyi.
Tule mukaani. Nyt heti.
Tuolla alhaalla...
Kiellettyyn Lampeen käy kuoleman uhalla.
He odottavat käskyäni.
Ammutaanko?
On kivi ja lampi vilpoisampi
Niin mehevää
Nyt mieli palaa pyytämään kalaa
Niin mehevää!
Malta.
Tuo otus liittyy minuun. Ja minä siihen.
Se on oppaamme.
Anna minun mennä sen luo.
Sméagol?
lsäntä on tässä.
Tule, Sméagol.
Luota isäntään. Tule.
Täytyykö nyt mennä?
Sméagol, luota nyt isäntään.
Tule perässä. Tule.
Tule.
Tule, Sméagol. Kiltti Sméagol.
Tule nyt.
Älkää satuttako sitä!
Sméagol, ole paikallasi! Kuuntele!
lsäntä!
Riittää.
Mihin viet heitä?
Vastaa!
Sméagol?
Miksi Sméagol itkee?
Pahat miehet satuttaa meitä.
lsäntä huijasi meitä.
Tietenkin huijasi.
Minähän sanoin, että se on katala.
Ja petollinen.
lsäntä on meidän ystävä. Ystävä.
lsäntä petti meidät.
Ei! Ei kuulu sille!
Anna meidän olla!
Likaiset pikku hobitit!
Ne varasti sen meiltä!
Ei. Ei.
Mitä he varastivat?
Minun aarteeni!
Meidän on päästävä täältä.
Menkää te. Nyt heti.
Kyllä te pystytte.
Käyttäkää Sormusta. Tämän kerran.
Pankaa se sormeen. Kadotkaa.
En voi.
Olit oikeassa, Sam.
Yritit sanoa, mutta...
Olen pahoillani.
Sormus saa minusta otteen.
Jos käytän sitä, hän löytää minut.
Hän näkee.
Frodo-herra...
Siinä vastaus kaikkiin arvoituksiin.
Täällä erämaan keskellä te olette käsissäni:
kaksi puolituista -
ja joukot valmiina toimimaan käskystäni.
Ja Valtasormus ulottuvillani.
Mikä tilaisuus Gondorin päällikölle -
osoittaa mikä hän on.
Ei!
Lopettakaa! Antakaa hänen olla.
Ettekö te ymmärrä?
Hänen pitää tuhota se!
Sinne me mennään, Mordoriin.
Liekehtivälle Vuorelle!
Osgiliathiin on hyökätty. Pyytävät apua.
Olkaa kiltti. Se on valtava taakka.
Ettekö auttaisi häntä?
Päällikkö..?
Valmistautukaa lähtöön.
Sormus lähtee Gondoriin.
Hän on elossa!
Missä hän on? Voisin tappaa sen mokoman!
Olet onnekkain, ovelin ja pelottomin mies minkä tunnen.
Siunatkoon sinua!
Gimli, missä kuningas on?
Olet myöhässä.
Näytät hirveältä.
Suuri armeija, niinkö?
Koko Rautapiha on tyhjä. -Montako?
Kymmenen tuhatta, ainakin.
Kymmenen tuhatta?
Sen armeijan ainoa tarkoitus -
on tuhota ihmisten maailma.
Ovat täällä ennen yötä.
Tulkoot vain!
Kaikki miehet ja vahvat nuorukaiset -
olkoot valmiina taisteluun yön tullen.
Miehitämme pengertien ja portin ylhäältä.
Kukaan ei ole murtanut Syvänteemuuria -
eikä tunkeutunut Ämyrilinnaan!
Nämä eivät ole vähämielisiä örkkejä -
vaan uruk-hai. Haarniskansa ovat paksut ja kilpensä leveät.
Olen käynyt monta sotaa, mestari kääpiö.
Osaan puolustaa linnoitustani.
Murtuvat muuriimme kuin aallot kallioon.
Sarumanin joukkojen tuhotöitä on nähty ennenkin.
Aina voi kylvää uuden sadon ja rakentaa kodit uudestaan.
Näiden muurien sisällä me selviämme.
Ne eivät tuhoa Rohanin kyliä -
vaan ihmiset, viimeistä lasta myöten.
Mitä voisin tehdä? Katso miehiäni. Rohkeutensa on hiuskarvan varassa.
Jos tämä on oleva loppumme, olkoon se ikimuistettava.
Lähettäkää sanansaattajat matkaan. Teidän on kutsuttava apua.
Ja kuka tulee? Haltiat? Vaiko kääpiöt?
Meillä ei ole teidän onneanne ystävissä.
Vanhoja liittoja ei enää ole.
Gondor vastaa. -Gondor? Missä oli Gondor, kun Länsimantu kukistui?
Missä oli Gondor, kun vihollinen saartoi meidät?
Missä oli Gond...
Ei, Aragorn...
Me olemme yksin.
Naiset ja lapset luoliin. -Tarvitsemme aikaa...
Aikaa ei ole. Sota on edessämme.
Salvatkaa portti.
Me entit emme ole piitanneet ihmisten ja velhojen sodista -
enää pitkiin aikoihin.
Mutta nyt on tulossa jotakin -
mitä ei ole ollut aikapäiviin.
Entkäräjät.
Mikä se on? -Se on kokous.
Kenen kokous?
Pyökkien. Tammien. Kastanjoiden. Saarnien.
Hyvä, hyvä, hyvä. Monet ovat tulleet.
Nyt on päätettävä -
käyvätkö entit sotaan.
Siirtykää luoliin!
Sijoitetaan varajoukot muurille, jousimiesten selustaan.
Aragorn, sinun on levättävä. Et ole hyödyksi puolikuolleena.
Aragorn!
Minut on määrätty naisten kanssa luoliin.
Se on kunniakas tehtävä. -Huolehtimaan lapsista -
ja taistelusta palaavista miehistä. Mitä kunniakasta siinä on?
Pian voi tulla aika, jolloin tarvitaan maineetonta uljautta.
Kehen kansanne silloin turvaa?
Anna minun seistä rinnallasi. -Se ei ole minun määrättävissäni.
Et määrää muitakaan jäämään!
He taistelevat rinnallasi, koska eivät tahdo erota sinusta.
Koska he rakastavat sinua.
Anteeksi.
Maamiehiä, kengittäjiä, tallipoikia...
Eivät nämä ole sotilaita.
Liian monta talvea takana. -Tai liian vähän.
Katso heitä. He pelkäävät. Sen näkee silmistään.
Ja syystäkin...
Kolme sataa kymmentä tuhatta vastaan!
Enemmän täällä on toivoa kuin Edorasissa.
He eivät voi voittaa tätä taistelua.
He kuolevat!
Kuolen siis heidän mukanaan!
Anna hänen mennä, poika. Anna olla.
Kaikki miekkaan kykenevät -
on lähetetty asevarastolle.
Korkea herra?
Kuka minä olen, Gamling?
Olette kuninkaamme, korkea herra.
Luotatteko te kuninkaaseenne?
Teidän miehenne, korkea herra, seuraavat teitä hamaan loppuun asti.
Hamaan loppuun asti.
Missä on ratsu ja ratsumies?
Missä torvi toitottava?
Ne haipuivat niin kuin vuorilta sade -
ja niityltä tuulen humu.
Päivät painuivat Länteen -
taakse kukkuloiden -
varjoihin.
Kuinka tässä näin kävi?
On mennyt jo monta tuntia.
Kai he ovat jotain päättäneet.
Päättäneet? Ei.
Saimme vasta sanottua -
hyvät huomenet.
Nythän on jo yö!
Ette voi jatkaa loputtomiin! -Eipäs hätäillä.
Aika alkaa loppua!
Vauhtia! Ulkomuurille!
Anna miekkasi.
Mikä on nimesi? -Haleth, Háman poika.
Sanovat, ettemme selviä yön yli...
Että tilanne on toivoton.
Tämä on hyvä miekka.
Haleth, Háman poika...
Aina on toivoa.
Olet johtanut meidät tänne asti.
Suo anteeksi, että vaivuin epätoivoon.
Ei ole mitään anteeksiannettavaa.
Jos ehtisi, korjauttaisin tämän.
Puristaa vähän rinnan päältä.
Tuo ei ole örkkien torvi.
Kutsukaa kuningas. Portti auki!
Kuinka tämä on mahdollista?
Tuon sanan Elrondilta Rivendellistä.
lhmisten ja haltiain välillä oli liitto.
Taistelimme ja kuolimme yhdessä.
Tulemme sitä uskollisuutta kunnioittaen.
Lämpimästi tervetuloa.
Taistelemme ylpeinä ihmisten rinnalla.
Surkean paikan olet valinnut.
Toivottavasti onnesi kestää yli yön.
Ystäväsi ovat rinnallasi, Aragorn.
Kestäkööt hekin yli yön.
Älkää antako niille armoa -
sillä armoa ette tekään saa!
Mitä siellä tapahtuu? -Kerronko? Vai haenko sinulle laatikon?
Odottakaa!
Nyt se siis alkaa.
Valmiina!
Haarniskat ovat heikot kaulasta ja kainalon alta.
Ampukaa!
Osuivatko mihinkään?
Ampukaa nuolisade.
Ampukaa! -Ampukaa!
Lähettäkää tänne vain!
Tikkaita!
Hyvä!
Miekat esiin!
Legolas! Kaksi jo! -Minulla 17!
Suippokorva ei minua päihitä!
Yhdeksäntoista!
Merri...
Olemme tehneet päätöksemme.
Niin?
Kerroin Entkäräjille teidän nimenne -
ja on todettu -
että te ette ole örkkejä.
Sepä mukava kuulla.
Entä Saruman? Päätittekö jotain hänen suhteensa?
Turha hätäillä, mestari Meriadoc.
Hätäillä?
Ystävämme tuolla jossain kaipaavat apua.
He eivät voi käydä tätä sotaa yksin.
Sota, niin. Se vaikuttaa meihin kaikkiin -
juuria ja oksia myöten.
Mutta ymmärrä se, nuori hobitti -
että kestää pitkän aikaa -
sanoa mitään vanhalla entinkielellä -
emmekä me sano mitään -
ellei sen sanomiseen -
kannata käyttää runsaasti aikaa.
Seitsemäntoista! Kahdeksantoista! Yhdeksäntoista!
Kaksikymmentä! Kaksikymmentäyksi!
Kaksikymmentä kaksi, kaksikymmentä kolme...
Pengertielle!
Tässäkö kaikki?
Tässäkö kaikki mihin pystyt, Saruman?
Tapa se, Legolas!
Tapa se! Tapa se!
Vahvistakaa portti!
Pysykää lujana!
Aragorn!
Gimli!
Hyökätkää!
Entit eivät voi pidätellä tätä myrskyä.
Se on vain kestettävä, kuten aiemmatkin.
Kuinka voitte päättää niin?
Tämä ei ole meidän sotamme.
Olette osa tätä maailmaa!
Ettekö olekin?
Teidän on autettava.
Teidän on tehtävä jotakin.
Olet nuori ja rohkea, mestari Merri.
Mutta osuutesi tässä tarinassa on ohi.
Palaa kotiisi.
Ehkä Puuparta on oikeassa.
Emme kuulu tänne. Tämä on liikaa meille.
Mitä voisimmekaan tehdä?
Onhan meillä Kontu.
Ehkä pitäisi mennä kotiin.
Rautapihan liekit leviävät...
Polttavat Tukinpurin ja Bukinmaan metsät.
Kaikki vehreä ja hyvä on pian poissa.
Eikä Kontua enää ole, Pippin.
Aragorn! Vetäytykää linnakkeeseen!
Vie miehesi pois!
Linnakkeeseen!
Takaisin linnakkeeseen!
Haldir!
Linnakkeeseen!
Mitä te nyt? Miksi pysähdytte?
Haldir!
Vahvistakaa portti!
Pysykää lujana!
Portille. Miekat esiin!
Tehkää tietä!
Emme kestä enää kauan!
Pidelkää niitä! -Paljonko aikaa tarvitsette?
Niin paljon kuin voitte antaa.
Gimli!
Parruja!
Vahvistakaa portti!
Hoidellaan ne!
Hyppäys on pitkä.
Heitä minut.
Mitä? -En pääse muuten. Heitä minut!
Et kerro haltialle. -Ei sanaakaan.
Teljetkää ovi!
Tietä! -Barrikadeille!
Varokaa selkäänne!
Tänne yksi! -Ylemmäs!
Tukekaa porttia!
Gimli! Aragorn! Tulkaa pois sieltä!
Aragorn!
Käske kaikkien vetäytyä.
Käske heidän vetäytyä.
Vetäytykää! Vetäytykää!
Ovat murtautuneet läpi! Vetäytykää!
Takaisin! -Vetäytykää!
Sisälle! Joutuin! Kaikki sisälle! -Linnakkeeseen!
Jätän teidät metsän länsilaidalle.
Voitte lähteä pohjoiseen, kotia kohti.
Odota! Seis! Seis!
Käänny ympäri.
Vie meidät etelään. -Etelään?
Joutuisitte ohittamaan Rautapihan.
Niin. Aivan.
Pääsemme Sarumanin ohi huomaamatta.
Lähimpänä vaaraa olemme turvassa. Sitä hän viimeksi odottaa.
Nyt en aivan ymmärrä.
Mutta... olette hyvin pieniä.
Voit olla oikeassa.
Etelään, siis!
Pidelkää kiinni, pikku kontulaiset.
Etelään on aina ilo mennä.
On kuin menisi alamäkeen.
Oletko hullu? Me jäämme kiinni.
Ei jäädä.
Ei tällä kertaa.
Katsokaa!
Osgiliath palaa! -Mordor on täällä.
Sormus ei pelasta Gondoria.
Sillä on vain voima tuhota.
Anna minun mennä.
Joutukaa!
Faramir! Sinun on annettava minun mennä!
Peltohiiriperhe kiipeää joskus runkoani.
Se kutittaa kamalasti.
Pyrkivät aina jonnekin, missä...
Monet näistä puista olivat ystäviäni.
Olin tuntenut ne pähkinästä ja terhosta asti.
Olen pahoillani. -Niillä oli oma ääni.
Saruman.
Kyllä velhon pitäisi tietää!
Ei ole haltiakielessä, entinkielessä -
eikä ihmisten kielissä kyllin pahaa kirousta -
tälle petokselle.
Katso! Puut liikkuvat!
Minne ne menevät?
Niillä on töitä örkkien kanssa.
Ja tänä yönä minä teen työtä Rautapihassa -
kiven ja kallion kimpussa.
Rárum, tulkaa, ystäväni.
Entit käyvät sotaan.
On mahdollista -
että kuljemme kohti omaa tuhoamme.
Enttien viimeinen marssi...
Örkit ovat vallanneet itärannan.
Sellainen joukko lyö meidät ennen yötä.
Frodo-herra?
Sormus kutsuu Häntä. Hänen Silmänsä tähyää jo minua.
Ei teillä ole hätää, Frodo-herra.
Viekää heidät isäni luo.
Sanokaa: suuri lahja Faramirilta.
Ase, joka kääntää sodan voitoksemme.
Sanonko, miten Boromirin kävi?
Kerronko miten veljenne kuoli?
Yritti ottaa Sormuksen Frodolta, vaikka vannoi suojelevansa!
Aikoi tappaa! Sormus vei häneltä järjen!
Varokaa!
Frodo-herra?
Ne ovat täällä.
Ne ovat tulleet.
Nazgûlit!
Pysykää täällä, poissa näkyvistä.
Suojautukaa!
Linnoitus on menetetty.
Tämä on ohi. -Sanoitte ettei se sorru -
jos miehenne vain puolustavat sitä. He puolustavat yhä, hengellään.
Ne murtautuvat sisään!
Pääsivät jo ovesta!
Eikö luolista pääse muuta tietä?
Eikö ole toista tietä?
On, käytävä joka johtaa vuorille.
Eivät pääse kauas. Uruk-haita on liikaa.
Naisväki lähteköön! Teljetkää aukko!
Niin paljon kuolemaa.
Kuinka moista vihaa voi vastustaa?
Ratsastakaa kanssani.
Kohdatkaamme vihollinen.
Kuoleman ja kunnian puolesta.
Rohanin puolesta. Kansanne puolesta.
Aurinko nousee.
Palaan viidennen päivän sarastaessa.
Kun aamu koittaa, katso itään.
Hyvä on.
Helm Vasarakouran torvi -
soikoon Syvänteessä vielä viimeisen kerran.
Paljastakaamme yhdessä miekkamme.
Siis hirmutekoihin!
Tulkoon viha, hävitys ja punainen aamunkoi.
Eteenpäin, Eorlin pojat!
Gandalf.
Kuningas Théoden on yksin.
Ei yksin.
Rohirrim!
Éomer.
Kuninkaan luo!
Hyvin osuttu!
Rikkokaa pato!
Päästäkää joki valloilleen!
Pippin! Pidä kiinni!
Pitäkää kiinni, pikku hobitit.
Mitä te teette?
Minne te menette?
Minä tässä.
Teidän Sam.
Ettekö te Samia tunne?
En pysty tähän, Sam.
Tiedän.
Tämä on niin väärin.
Meidän ei edes pitäisi olla täällä.
Vaan kun ollaan.
lhan kuin niissä suurissa tarinoissa.
Niissä tärkeissä.
Täynnä vaaroja ja pimeyttä.
Ja joskus ei halunnut tietää loppua -
sillä miten se voisi olla onnellinen?
Miten maailma voisi selvitä niin paljosta pahasta?
Voitto! Voitto on meidän!
Mutta sekin väistyy aikanaan, se varjo.
Pimeydenkin on väistyttävä.
Uusi päivä koittaa.
Ja aurinko paistaa entistä kirkkaammin.
Ne tarinat jäivät mieleen. Ne tärkeät.
Vaikka oli liian pieni tajuamaan, miksi.
Mutta Frodo-herra, minä taidan tajuta.
Nyt minä tiedän.
Niiden tarinoiden henkilöt eivät koskaan kääntyneet takaisin.
He vain jatkoivat, koska jokin oli heille tärkeää.
Mikä meille on tärkeää, Sam?
Se että tässä maailmassa on hyvääkin.
Ja että siitä kannattaa taistella.
Nyt me ymmärrämme toisiamme, Frodo Reppuli.
Tunnette maamme lait, isänne lait.
Päästätte heidät oman henkenne uhalla.
Olkoon sitten niin.
Päästäkää heidät.
Älkää menkö metsään! Pysykää loitolla puista!
Lopullinen luku: 42.
42?
Ei hassummin suippokorvaiselta pikku haltiaprinssiltä.
ltse istun tukevasti lukemissa 43.
43.
Oli jo kuollut.
Sätki vielä.
Niin sätki, kun iskin kirveeni sen hermostoon!
Hän ei näytä järin iloiselta.
Ei laisinkaan, Merri.
Vaan on tuolta kai kelpo näkymät.
Laadukas asujaimisto, kuulemma. Erinomainen palveluskunta.
Mitä sinä teet? -En mitään.
Maailma vain on taas entisellään.
Eikä ole. Näännyn nälkään.
lhme jos täältä mitään kelvollista löytyy.
Kuolleita rottia ja homeista leipää korkeintaan.
ETELÄNELJÄNNYS
Ei voi olla totta!
Ei niin.
Totta se on! -Pitkänpohjan Pehkua.
Eteläneljännyksen hienointa piippukessua.
Loistavaa! Tynnyri mieheen!
Hetkinen...
Pitäisikö jakaa nämä Puuparran kanssa? -Jakaa?
Ei. Ei.
Kuolleita kasveja ja muuta. Hän tuskin ymmärtäisi.
Ties vaikka olisi sukulaisia...
Ymmärrän... Ei pidä hätäillä.
Tismalleen.
Rárum.
Vanha viemäri. Johtaa joen ali kaupungin laidalle asti.
Siellä pääsette metsän suojiin.
Päällikkö Faramir...
Olette näyttänyt, mikä olette.
Parasta joukkoa. -Kontu lienee hieno paikka -
kun puutarhurit ovat siellä niin korkeassa arvossa.
Mitä tietä jatkatte metsän jälkeen?
Klonkun mukaan sieltä vie polku Minas Morgulin ohi ja ylös vuorille.
Cirith Ungol?
Sekö sen nimi on? -Ei, ei...
Niin.
Frodo. Minas Morgulin lähistön solissa asustaa paha voima.
Ette voi mennä sinne. -Se on ainoa tie.
Pitää mennä Mordoriin, isäntä sanoo. Täytyy yrittää.
Minun on pakko.
Mene, Frodo. lhmisten hyvä tahto olkoon seuranasi. -Kiitos.
Korjatkoon sinut kuolo, jos saatat heidät vaaraan.
Vauhtia nyt.
Ei Frodo-herra halunnut samoojien satuttavan sinua.
Kai sinä sen tiedät?
Hän yritti pelastaa sinut. -Pelastaa minut?
Ei muistella pahalla. Se on ollutta ja mennyttä.
Ei, ei muistella pahalla. Klunk. Klunk.
Niin, isäntä. Kiltit hobitit. -Ylen ystävällistä, Klonkku.
Sauronin viha on oleva hirmuinen ja kostonsa nopea.
Helmin Syvänteen taistelu on päättynyt.
Taistelu Keski-Maasta vasta alkaa.
Ainoa toivomme ovat kaksi hobittia -
jossain tuolla erämailla.
Mahdetaanko meistä tehdä lauluja ja tarinoita? -Mitä?
Sanooko joku: "Kerro Frodosta ja Sormuksesta."
"Niin, se on lempitarinoitani!"
"Frodo oli hyvin rohkea, vai mitä, isä?"
"Niin, poikani. Hobiteista kuuluisin, ja se on paljon se."
Unohdit yhden tärkeimmistä -
"Samvais Urhean". Tahdon kuulla hänestä.
Frodo ei olisi pärjännyt ilman häntä.
Ei saa pilailla. Olin tosissani.
Niin minäkin.
"Samvais Urhea".
Sméagol? Emme aio odotella. Ala tulla.
lsäntä...
lsäntä pitää meistä huolta.
lsäntä ei tee meille pahaa.
lsäntä rikkoi lupauksensa!
Älä pyydä Sméagolia. Pikku raukkaparka.
lsäntä petti meidät.
Paha. Katala. Petollinen.
Pitäisi vääntää sen kaula nurin!
Tapa se! Tapa! Tapa molemmat!
Otetaan me Aarre, ja sitten me ollaan isäntä!
Mutta se paksu hobitti tietää.
Aina silmä tarkkana.
Kaivetaan siltä silmät päästä.
Silmät päästä, ja pannaan se ryömimään.
Niin. Niin. Niin.
Tapetaan ne molemmat.
Niin... ei, ei! Liian vaarallista.
Minne se meni?
Klonkku, missä olet? -Sméagol?
Annetaan Hänen tehdä se.
Niin. Hän voi tehdä sen.
Niin, aarre, Hän voi tehdä.
Sitten otetaan Se, kun ne on kuolleet.
Kun ne on kuolleet.
Tulkaa, hobitit. Pitkä matka edessä.
Sméagol näyttää tien. Tulkaa.
Suomennos: Outi Kainulainen Broadcast Text
Pohjautuu Kersti Juvan, Eila Pennasen ja Panu Pekkasen kirjasuomennoksiin